www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Jeg er kaptein James Tiberius Kirk fra De forente planeters føderasjon.
Jeg er en nøytral representant for Den fibonske republikken.
Jeg bringer et velviljens budskap
og gir dere aktede medlemmer av Teenaxi-delegasjonen
en gave med de beste hilsener fra Det fibonske høye råd.
Hva er galt med den?
Unnskyld?
Hvorfor vil de ikke ha den mer?
Dette var en del av et gammelt våpen, og nå gir de den som et symbol på
fred.
Fibonerne gir et våpen når de ønsker våpenhvile.
Hvordan fant de det?
De sa de fikk tak i det for lenge siden.
Så de stjal det.
Nei, de...
Du kjenner ikke fibonerne like godt som vi gjør!
Det er helt sant. Deres eksellense, denne gaven...
De er en gjeng upålitelige tyver
som vil drepe oss i sengene våre!
Denne elskede artefakten symboliserer tillit og fred.
De vil hakke oss i småbiter og steke oss på et bål!
Det tror jeg ikke.
Og spise oss!
Hva for noe?
Scotty! Få meg vekk herfra!
Det gikk fort.
Det er mange overflateforstyrrelser, sir.
Scotty!
Jeg fikk ei flenge i skjorta igjen.
Hvordan gikk det?
Kaptein, fikk du ordnet en avtale med teenaxiene?
La oss si at det ikke gikk bra. Kan du...
loggføre den og legge den i hvelvet, Spock? Takk.
Du ser elendig ut, Jim.
Takk, Bones.
Du har en bankende åre i tinningen igjen. Går det bra?
Aldri følt meg bedre! Bare en helt vanlig dag.
Kapteinens logg, stjernedato 2263.2.
Dette er vår 966. dag i verdensrommet,
og vi har brukt nesten tre år av vårt femårsoppdrag.
Jo mer tid som går, jo vanskeligere blir det å si når én dag slutter
og den neste begynner.
Det er ikke lett å ha beina på bakken når selv tyngdekraften er kunstig.
Men vi gjør det vi kan for at det skal føles som hjemme.
Som alltid oppfører mannskapet seg beundringsverdig
tross påkjenningene ved vårt lange opphold i verdensrommet...
og deres personlige ofre.
Vi fortsetter å lete etter nye livsformer
for å opprette faste diplomatiske forbindelser med dem.
Det lange oppholdet i det ukjente har vært en påkjenning for skipet.
Men heldigvis klarer den tekniske avdelingen under Mr. Scott
jobben helt fint.
På den annen side har langvarig sameksistens
absolutt påvirket personlige forhold.
Noen opplevelser har vært gode,
og andre dårlige.
Jeg har begynt å oppleve tilværelsen...
litt... episodisk.
Jo lengre ut vi drar, jo mer lurer jeg på
hva vi prøver å oppnå.
Hvis universet er uendelig,
prøver vi ikke å nå noe uoppnåelig?
Enterprise skal ta inn nye forsyninger på Yorktown,
Føderasjonens nyeste og mest avanserte stjernebase.
Kanskje en pause fra rutinen vil gi et pusterom
fra det ukjentes mysterier.
LASTER OPP TIL FØDERASJONENS ARKIV
Beklager at jeg er sent ute.
Fra Keenser renner det svært sur grønn guffe, og Scotty
er livredd for at han skal nyse på warp-kjernen og drepe oss.
Hva i svarte drikker du?
Sikkert resten av den sauriske brandyen fra Thasus.
Herregud, prøver du å bli blind?
De greiene er ulovlige.
Dessuten...
fant jeg dette i Chekovs skap.
Jøss. - Ikke sant?
Jeg trodde han helst drakk vodka. - Ja.
Jeg ville ha noe skikkelig til fødselsdagen din.
Den er om et par dager. Jeg bryr meg ikke om det.
Vet det.
Jeg vet du ikke liker å feire på dagen, for det er også din fars dødsdato.
Jeg var omtenksom.
Lærte du ikke pasientbehandling på medisinstudiet?
Bare sørstatssjarmen din.
Å ja. Det er godt.
Herre jemini!
Skal du anrope moren din?
Selvsagt. Jeg gjør det på dagen.
Jeg er ett år eldre.
Jepp, slik er det vanligvis.
Ett år eldre enn han ble.
Han ble med i Stjerneflåten fordi han...
trodde på det.
Jeg ble med som et vågestykke.
For å se om du ble like god som ham.
Du har brukt masse tid på å prøve å være George Kirk,
og nå lurer du på hva det vil si å være Jim.
Hvorfor du er her ute.
For perfekt syn
og full hårmanke.
Kirk her. - Kaptein, vi nærmer oss Yorktown.
Kommer straks, Mr. Sulu.
La oss holde denne fødselsdagsgreia hemmelig.
Du kjenner meg... Jeg er så omtenksom.
Jøss. Det er imponerende.
Jepp, litt av en skjønnhet, ikke sant?
For et pokkers monster!
Kunne vi ikke bare leid plass på en planet?
Det å favorisere geografisk blant Føderasjonens verdener
kan føre til diplomatiske spenninger. - Virker ikke den spent?
Som ei pokkers snøkule som straks vil bli knust!
Slik skal det låte, Bones.
OFFENTLIG TRANSPORTMIDDEL
Spock!
Har du et øyeblikk?
Selvsagt, Nyota.
Du skal få tilbake denne. Den tilhørte moren din.
Det er ikke Vulcan-skikk
å ta tilbake det som ble gitt som gave.
Har dere slått opp?
Hva har du gjort?
Et vanlig overforenklet spørsmål, doktor.
Spock, hvis ei jordjente sier: "Det er min skyld, ikke din",
er det så avgjort din skyld.
Unnskyld. Kommandør Spock?
Får vi et øyeblikk?
Dette er vidunderlig! Jeg har aldri vært her.
Det skal visst være utmerkede barer her.
Jeg er så glad dere kunne komme.
Takk for at dere sa fra om dette.
Lev lenge og framgangsrikt.
AMBASSADØR FRA FØDERASJONEN
ANNENSTYRMANN - USS ENTERPRISE
NESTKOMMANDERENDE - USS ENTERPRISE-A
DE FORENTE PLANETERS KONFØDERASJON
Alarm for innkommende fartøy.
Uidentifisert. Ikke fra Føderasjonen.
Hør etter, uidentifiserte fartøy. Du kan ikke komme inn.
Stans og vent på instruksjoner.
Uidentifiserte fartøy, vennligst følg ordren.
Snakk normalt.
Språkanalyse fullført.
Fungerer denne?
UNIVERSALOVERSETTER
Vi var på vitenskapelig oppdrag inne i stjernetåken.
Skipet ble rammet av en kritisk feil.
Jeg tok en fluktkapsel...
før skipet krasjlandet på en planet i nærheten.
Vi trenger et skip som kan navigere i tåken.
Dere må ha noen
som kan hjelpe oss.
Vi fant det strandede skipet i en sektor i ikke-kartlagt tåke
her på 210-merke-14.
Langtrekkende skanning? - Ingen data.
Stjernetåken er for tett. Området er ikke kartlagt.
Enterprise har flåtens beste navigasjonssystem. Hun klarer det.
Det eneste skipet her med mer avansert teknologi
er fortsatt under bygging.
Men jeg sender ikke bare skipet.
- Jeg skal samle mannskapet. - Kaptein.
Stjerneflåtens kommando sendte meg søknaden din
til stillingen som viseadmiral på dette anlegget.
Ja, frue.
Får jeg lov, vil jeg gjerne
anbefale orlogskaptein Spock som ny sjef på Enterprise.
En eksemplarisk Stjerneflåte-offiser. Han blir en flott kaptein.
Det er ikke uvanlig,
selv for en kaptein,
å ønske å gå av.
Det er ingen relativ retning i det enorme verdensrommet.
Det er bare deg selv,
skipet og mannskapet.
Det er lettere enn du tror... å miste seg selv.
Jeg skal ta det opp med generalrådet. Vi diskuterer det når du er tilbake.
Frue.
Mr. Spock. - Kaptein.
Jeg tenkte... - Kanskje det...
Nei, vær så snill. - Etter deg.
Jeg insisterer.
Vi bør ha et møte etter dette oppdraget.
Jeg vil snakke med deg om noe. - Jeg vil også si noe.
Vi er et godt team. Ikke sant?
Det tror jeg.
Jeg insisterer.
Løytnant Uhura, jeg vil snakke til hele skipet.
Ja vel, kaptein.
Hør etter, mannskapet på Enterprise.
Oppdraget er enkelt.
Redde et mannskap som er strandet på en planet i et ukartlagt område.
Vi vil måtte reise gjennom en ustabil stjernetåke
og mistet alt samband med Stjerneflåten.
Vi må klare oss på egen hånd.
Enterprise har noe ingen andre skip i flåten har:
dere.
Og vi har lært at det ukjente ikke fins...
bare det midlertidig skjulte.
Over og ut fra Kirk.
Ifølge avlesningene avtar tåkens tetthet, sir.
Dette er Altamid. Skipet mitt strandet her.
Vi nærmer oss Altamid. Planet av klasse M.
Enorm underjordisk utbygging, men ingen livsformer på overflaten.
Nærhetsalarm, sir. Ukjent skip på vei mot oss.
Anrop dem, løytnant Uhura. - Ja, kaptein.
Ikke noe svar.
Jeg får inn et slags signal.
De blokkerer radiosignalene.
Forstørr, Mr. Sulu.
Hva foregår her?
Opp med skjoldene! Rød alarm!
Skyt fritt.
Faserne har minimal virkning, og torpedoene kan ikke spore dem!
Skyt med alt vi har.
Kaptein, vi er ikke utstyrt for slik kamp.
Skjoldfrekvensene har ingen virkning!
De ødela disk-seksjonen! Skjoldene kan ikke brukes!
Warp oss vekk herfra, Mr. Sulu. - Ja, sir.
Hvorfor rører vi oss ikke? - Jeg får ikke aktivert warpmotorene, sir!
Scotty, jeg trenger warp nå!
Jeg kan ikke, sir! Motorcellene er...
De er borte!
Sikkerhetspersonell, start alle nødprosedyrer.
Aktiver protokoll 28 kode én alfa null.
Alt personell til alarmstasjonene.
Det er skrogbrudd i etasjene 12 til 15...
6, 9, 31 og 21, sir.
Kaptein!
Jeg kan omlede energireservene fra warpkjernen til impulsmotorene.
Vi kan kanskje riste dem av oss i tåken.
Gjør det du må, Scotty.
Småtten!
Kom igjen.
Alt er sikret, Krall.
Fest plasmalederne og gjør klar til å omlede når jeg sier fra!
Jeg har Abronathen.
Sikre skipet.
Kaptein. - Snakk i vei, Spock.
Jeg har funnet personen som visstnok leder angrepslaget.
Han tok artefakten fra oppdraget på Teenax fra arkivhvelvet.
Hold avstand til...
Spock!
Bli med meg, dere to. Sulu, du har kommando.
Ja, sir.
Herregud.
KRITISK ALARM
Hva i helvete?
Doktor?
RØD ALARM
Vi må dra herfra nå!
Kaptein...
Kirk.
Ja! Impulsmotorene går for fullt.
Flott jobba, Mr. Scott!
Maksimal impuls mot tåken. - Skal bli.
Krall, skipet snur!
Skjær over strupen på det.
Kirk til brua.
Vi mister treghetsdemperne.
Systemene svikter over hele skipet, kaptein.
Nødskottene tettes, men skrogets tilstand er på 18 % og synker, sir!
Forlat skipet, Mr. Sulu.
Utløs alarmen.
Forlat skipet. Alt personell.
Kapslene må få slippe unna. Kan du lede skipene bort?
Impulsmotorene prøver ennå å hente kraft fra warp-reserven.
Vi kan ikke bevege oss før disk-seksjonen er atskilt.
Jeg skal ordne det.
Ja vel, sir.
Forlat skipet. Alt personell må evakuere straks.
Vi må få dere til en fluktkapsel. Kom igjen.
Gå! Fenrik Syl.
Du må hjelpe meg.
Ja, sir.
Herregud.
Spock, de tar mannskapet!
Forlat skipet. Alt personell
må evakuere straks.
Går det bra?
Disk-seksjonen burde være løs nå! - Kapteinen burde være der!
Alt personell må evakuere straks.
KOBLE FRA DISK-SEKSJON BEKREFTE?
Impulsmotorene trekker kraft fra nødgeneratorene.
Kaptein!
Hvor mange av mannskapet er ennå om bord i disk-seksjonen?
Ingen.
Men tolker jeg dette riktig...
tar inntrengerne dem.
Planetens tyngdekraft har fanget oss. Vi kommer oss ikke unna.
Gå til Kelvin-kapslene.
Ja, sir. - Ja vel, kaptein.
Kom igjen, skynd dere!
Chekov!
Du visste vi ville bli angrepet.
Du skjønner ikke.
Kaptein Kirk!
Ja. Jeg løy.
Skipet vårt ble angrepet.
Chekov, sjekk sambandet etter overlevende.
Hvem er han?
Han heter Krall.
Han tok mannskapet mitt. Slik han tok ditt.
Hvordan visste han så mye om Enterprise?
Jeg vet bare at om jeg gjorde dette...
skulle han sette dem fri.
Chekov, får du inn noe på skannerne?
Ingenting, sir.
Hva om de...? - Nei, nei.
Han tok dem.
Vi må finne disk-seksjonen.
Selv minimale skannesystemer har større rekkevidde enn en trikorder.
Ja vel, kaptein, det er mulig.
Kaptein.
Jeg beskyttet mannskapet mitt.
Vi leter etter kapteinen.
Hva heter du?
Hvordan kan du språket vårt?
Jeg kjenner slike som dere.
Jeg er løytnant Nyota Uhura fra U.S.S. Enterprise.
Og du har begått en krigshandling mot...
Føderasjonen!
Føderasjonen er en krigshandling.
Dere angrep oss.
Kapteinen...
Hvorfor ofret du deg for ham?
Han ville ha gjort det samme.
Og kom han seg av skipet, vil han komme etter oss.
Det regner jeg med, løytnant Uhura.
Utrolig.
Herregud, Spock.
Sett deg her borte.
Ok.
Sett deg. Rolig.
Ok.
Bare prøv å slappe av. Det går bra med deg.
Den tvungne optimismen i stemmen din antyder at du prøver å berolige meg.
Kutt ut pisspreiket.
Jeg skjønner ikke hva urin har med situasjonen vår å gjøre.
Vent, hva gjør du? - Vi må holde oss i bevegelse.
Magen din er punktert.
Tida er avgjørende. - Det er det jeg mener.
Får jeg ikke ut denne, dør du.
Tar jeg den ut uten å stanse blødningen, dør du.
Ingen av alternativene virker appellerende.
Tro det eller ei, men jeg er enig.
Så hvis jeg husker korrekt...
har vulcanerne
hjertet der menneskene har leveren.
Riktig, doktor.
Det forklarer en del.
Du er heldig. Noen cm til venstre...
og du hadde alt vært død.
Jeg skjønner det bare ikke, Spock.
Hvorfor angrep de oss?
Gjorde de alt dette for en dings de små skapningene ikke vil ha?
Det er uklokt å trivialisere det man ikke forstår, doktor.
Det er temmelig sikkert viktigere enn en "dings".
Jeg tror du fornærmet meg to ganger, Spock.
Ok.
Greit, Spock, jeg har bare ett spørsmål.
Hva er favorittfargen din? - Det er ikke relevant.
Det gjør visst mindre vondt hvis det er en overraskelse.
For å bruke en talemåte du er kjent med: Teorien din er...
pisspreik.
Vi må komme oss vekk herfra.
Dette kan ikke være sant.
Hallo.
Mitt navn er Montgomery Scott. Hvem er dere?
Pass på, gutten min. Jeg kan være ganske nevenyttig.
Ikke kom tilbake!
Der fikk vi sannelig vist dem, jenta mi.
Det tilhører Stjerneflåten. Du kan ikke bare ta det.
Men jeg er sjenerøs i dag, så bare forsyn deg.
Hvor fikk du tak i det?
Er det engelsk? - Jeg lærte det hjemme.
Hvor fikk du tak i det? - Stjerneflåtemerket mitt.
Hva betyr det?
Jeg er en offiser i Stjerneflåten. Teknisk avdeling.
Teknisk? - Ja. Jeg reparerer ting.
Jeg vet hva teknisk er.
Du er vel ikke sammen med jævlene som ødela skipet mitt?
Jeg tolker det som et nei.
Han heter Krall. Han og...
biene hans.
De leter etter en dødsmaskin blant stjernene.
De er grunnen til at du er her.
Til at vi alle er her.
Selv de tre drittsekkene?
De har falt fra himmelen, som meg og deg.
Bli med meg.
Nå!
Vent litt, jenta mi. Jeg har en vanskelig dag.
Jeg må finne de andre i mannskapet.
Jeg skal hjelpe med å finne de andre.
Og så skal du hjelpe meg.
Med hva?
Vil du jeg skal reparere noe?
Ja. Du hjelper meg, og jeg hjelper deg.
Jeg får nok ikke noe bedre tilbud i dag, så før an.
Bra.
Jeg heter Jaylah.
Og du heter Montgomery Scott. - Ja, Scotty.
Bli med... Montgomery Scotty.
Greit, vent.
Enterprise.
Hun har kanskje ikke
engang kraft nok til brua, kaptein.
Hun har ennå noe i bakhånd.
Det kan jeg vedde på.
McCoy til Enterprise. Kom inn.
McCoy til Enterprise.
Rolig, Spock. Du er bare midlertidig helbredet.
Jeg skjønner, doktor.
Fascinerende.
Faretruende. Mørkt. Farlig.
Vi går visst inn.
Det er samme symboler som på artefakten tatt i angrepet.
Tror du den kom herfra?
Det virker slik.
Pokker, Spock.
Rolig.
Skynd deg.
Er vi framme? - Slutt å spørre om det.
Beklager. - Denne veien. Kom.
Se deg for. Ikke utløs noen av fellene mine.
Det var lurt.
Hva er dette for et sted?
Huset mitt. - Huset ditt?
Vent litt. Er dette et skip?
Jeg hjelper med å finne vennene dine, og du hjelper med å reparere dette.
Så jeg kan forlate denne planeten for alltid.
Vent litt. Er dette ditt skip?
Nei, Montgomery Scotty.
Det er deres.
Du verden.
U.S.S. FRANKLIN STJERNEFLÅTENR. NX 326
Kaptein, det har visst kraft.
La oss gå til brua og finne mannskapet.
Konsollen er intakt, kaptein. Jeg skal prøve å lede kraft til den.
Vær rask. Når dette er i gang, får vi mye oppmerksomhet.
Kan du finne dem? - Ja, kaptein.
Jeg endrer skannerne for å finne mannskapets signaler.
Bli med meg. Jeg la igjen noe.
Noe til forkjølelse.
Bra jobba, Keenser.
Det er rundt 15 minutter til neste vaktskifte. Kom igjen.
Kom.
Kom igjen.
Dette er Magellan-sonden.
Føderasjonen brukte disse til å navigere gjennom tåken.
Hva bruker han den til?
Hva ser du?
Han har brukt underromlenkene mellom sondene.
Kan vi bruke den til å sende et nødsignal?
Jeg kan prøve.
Det er sendt.
Han har gått inn i Yorktowns database.
Han har Stjerneflåtens datafiler, skipslogger...
inkludert Enterprise.
Han har fulgt med på oss hele tida.
Kaptein,
var artefakten på skipet hele tida?
Jeg kunne ikke bli tatt med den, så jeg gjemte den her inne.
Si til Krall at jeg har Abronathen.
Tror du på alle triste historier du hører?
Ikke alle.
Legg ned faseren.
Vær så snill.
Fikk du det med deg, Chekov?
Ja, kaptein. Jeg fant ut hvor anropet hennes gikk.
Hva vil Krall med denne greia?
Redde dere
fra dere selv.
Kaptein!
Går det bra? - Ja, kaptein, men vi er fanget!
Kan du starte denne greia?
Antyder du at vi bør starte motorene?
Jeg er åpen for andre forslag. - Ok.
Det er et problem.
Drivstoffet er klart, men jeg får det ikke antent.
Vi står i bunn og grunn på ei svært stor bombe.
Bommer du på brennkompressoren... - Det gjør jeg ikke.
Vet du hvordan den ser ut?
Den er firkantet, ikke sant?
Nei, sir, den er rund.
Det var det jeg sa.
Løp!
Chekov!
Chekov! Raska på!
Tror dere at dere vet hva
offer egentlig betyr?
Føderasjonen har lært dere
at det ikke bør finnes konflikt.
Men uten kamp
vet dere ikke hvem dere egentlig er.
Du aner ikke hvem vi er.
Men det finner du snart ut.
Du mener nødsignalet dere trodde dere sendte?
Koordinatene ble endret.
Redningsskipene vil kjøre seg vill i tåken
og basen bli utsatt.
Du skal angripe Yorktown.
Millioner fra Føderasjonens verdener holder hverandre i hånda.
Det er det perfekte mål.
Du tar feil. Det er styrke i enhet.
Styrken til andre, løytnant,
har holdt meg i live.
Nei!
Spock.
Våkne, for pokker.
Jeg er fullstendig bevisst, doktor.
Jeg tenker bare over dødeligheten.
Så du er filosofisk til sinns?
En vanlig reaksjon på enormt blodtap.
Du spurte hvorfor løytnant Uhura og jeg gikk fra hverandre.
I lys av ødeleggelsen av Vulcan tenkte jeg
at jeg skyldte arten min noe.
Du tenkte du skulle lage små vulcanere?
Ja, jeg skjønner at det opprørte henne.
Jeg tenkte å diskutere det mer med henne,
men noen nyheter påvirket meg på en uventet måte.
Hvilke nyheter?
Ambassadør Spock er død.
Så leit.
Jeg kan ikke tenke meg hvordan det føles.
Når man har levd så mange liv som ham,
er frykt for døden ulogisk.
Frykt for døden
holder oss i live.
Jeg vil leve som ham.
Derfor har jeg bestemt meg for
å begynne med noe annet og fortsette hans arbeid
på Nye Vulcan.
Skal du slutte i Stjerneflåten?
Hva syntes Jim om det?
Jeg fant ingen anledning... til å si det til ham.
Han vil iallfall ikke like det.
Jeg vet ikke hva han skulle gjort uten deg.
Jeg ville arrangert fest, men...
Herregud, du holder på å bli delirisk.
Hvor langt er vi fra anropskoordinatene?
Ennå et stykke, sir.
Kaptein?
Når begynte du å mistenke henne?
Ikke tidlig nok.
Hvordan skjønte du det?
Jeg har vel en god nese for fare.
Løp!
Er det musikk? Hvor i all verden kommer den fra?
Derfra.
Jeg plugget i den lille boksen, og de små munnene får den til å synge.
Veldig lurt.
Jeg syns musikken er litt gammeldags, samt svært høy og forstyrrende, men
ja, godt jobbet.
Jeg liker rytmene og ropingen.
Gjør du?
Slå den av. - Det går bra.
Slå den av!
Noen har utløst en av fellene mine.
Kaptein?
Kjenner du disse mennene? - Ja visst, jenta mi.
Den lille mannen er Pavel Chekov. - Hallo.
Og den kjekke rakkeren er James T. Kirk. De er kompisene mine.
Godt å se deg, sir.
Hva gjør hun, Scotty?
Ikke skad dem. La være!
Slå henne!
Du er fri, James T.
Slik.
Mr. Scott.
Hvem er den nye vennen din?
Hun kan å ønske velkommen. - Dette er Jaylah.
Jeg vet ikke hva velkommen er.
Har du funnet noen andre? - Nei, sir.
Beklager, dere er de eneste.
Hva skjedde? Hvorfor ble vi angrepet?
De var ute etter artefakten vi tok med fra Teenax.
Fikk de tak i den? - Nei.
Har du den? - Nei, jeg la den i ei ferge.
Du gjemte den i ei ferge. - Ja.
Og nei.
Dette er U.S.S. Franklin, sir. Utrolig, hva?
Første jordskip som kunne kjøre i warp fire.
Ble savnet i Gagarin-strålingsbeltet tidlig på 2160-tallet.
Husker det fra Stjerneflåteakademiet. Kaptein Balthazar Edison.
En av Stjerneflåtens første helter. Hvordan endte skipet hans opp her?
Mange teorier. Overgitt til romulanerne. Fanget av ei gigantisk grønn romhånd.
For å komme seg så langt, må det ha vært et markhull.
Kan hun fly?
Hun mangler noen drivspoler, og EPS-kretsene er ødelagte, men
Jaylah har gjort en vidunderlig jobb med å aktivere skipssystemene.
Takk, Montgomery Scotty.
Unnskyld.
Mr. Chekov, skriv inn koordinatene. Finn mannskapet med skipssensorene.
Ja vel, kaptein.
Han liker det setet. - Mr. Scott.
Vis meg rundt. - Ja, messa.
Vennligst, Jaylah. - Ja.
Ikke spor etter hva som skjedde med mannskapet?
Nei, sir. Nå har de vært døde i hundre år.
Er det en...?
Det er en PX70!
Jøss.
Pappa hadde en da han var barn.
Mamma sa han satte henne oppå den, og det gjorde henne sprø.
Sir.
Har denne greia vært her hele tida uten at noen merket det?
Hun har satt opp bilderefraktorer.
En slags... holografisk kamuflasje.
Ja, sir.
Kaptein!
Jeg har fått inn et svakt sambandssignal, sir.
En Stjerneflåte-frekvens.
Kan du spore signalet?
Ja, men hvordan kommer vi oss til dem?
Jeg har en idé, sir.
Men jeg trenger din tillatelse.
Hvorfor det?
For om jeg roter det til, skal det ikke bare være min feil.
McCoy og Spock til mannskapet på Enterprise. Kom inn.
Hvem som helst.
Kom igjen, Spock.
Du klarer det.
Etterlater du meg, øker sjansen dine til å overleve, doktor.
Pokker så ridderlig av deg, men helt utelukket.
Det er viktig at du finner overlevende fra mannskapet.
Og jeg som trodde at du brydde deg om meg.
Selvsagt gjør jeg det, Leonard.
Jeg trodde alltid du visste at jeg respekterte deg.
Dialogen vår opp gjennom årene har alltid...
Det går bra, Spock.
Du trenger ikke si det.
Jeg dør iallfall ikke alene.
Typisk.
Kom igjen, jævler!
Fint å se deg like hel, doktor. - Er jeg det?
Innvollene mine føles som om de har vært på låvedans!
Transportørene ble brukt på last før, men noen endringer gjorde underverker.
Jeg tenkte det var best å stråle én av gangen. Så dere ikke
skulle smelte sammen.
Kan ikke tenke meg noe verre scenario.
Fint å ha deg tilbake. Går det bra? - Ja. Han er skadet.
Jeg fungerer godt nok, kaptein.
Langt i fra!
Den stjålne artefakten kom nok fra denne planeten.
Pokker ta, Spock.
Er det medisinsk utstyr her? - Denne veien.
Legg deg ned.
Slik.
Hvordan skal vi komme unna? Vi har verken skip eller mannskap.
Ikke de beste sjansene.
Vi gjør det vi alltid har gjort. Vi finner håp
i det umulige.
La oss lappe deg sammen først. - Nei, kaptein.
Konsentrer deg om å hjelpe mannskapet.
Derfor trenger jeg deg, Spock.
Disse tingene er så primitive.
Bones.
Ganske sikker på at dette er en protoplaser.
Bør stanse den indre blødningen.
Jeg håper iallfall det.
"De elendige har ingen annen medisin. Bare håp."
Han er døden nær, og siterer Shakespeare.
Kapteinens logg, stjernedato 2262.18...
Oppdrag: rutineundersøkelse...
Vi lette gjennom vraket. Han må ha gjemt den et sted.
Vi har bare dette mannskapet, Krall.
Hvis universet er uendelig...
Det som stod klart for meg for to år siden, virker nå fjernt.
Du skal si hvor den er!
Nå!
Stans!
Slipp ham, så får du det du vil ha!
Nei! Syl, la være!
Løytnant,
enhet gjør dere ikke sterke.
Men svake.
Vi bør vente til vi er helt sikre.
Nei, vi må få mannskapet tilbake nå.
Chekov har koordinatene som fører oss til Kralls base. Vi drar!
Hvordan vet vi at Krall var på basen? Eller at mannskapet er hos ham?
Eller om de ennå lever.
Mr. Chekov, rekonfigurer søkeparameterne for denne formelen.
Ja, kommandør, men hva slags formel er dette?
Det er vokaya, Mr. Chekov.
Et mineral som bare fins på Vulcan. Det sender ut svak stråling.
Jeg må filtrere ut alle andre energiutsendelser.
Hvorfor skulle det være et Vulcan-mineral her ute?
Hva vil du med dette?
Løytnant Uhura har en vokaya-amulett jeg ga henne som tegn på respekt.
Ga du kjæresten et radioaktivt smykke? - Strålingen er ufarlig.
Men dens unike signatur gjør den svært lett å identifisere.
Du ga kjæresten din en sporingsanordning.
Ikke med hensikt.
Jeg er glad han ikke respekterer meg.
Jeg registrerer en svært liten mengde vokaya.
Stemmer stedet med koordinatene du fikk fra Kalara?
Ja, sir.
Dette tyder på at løytnant Uhura og resten av mannskapet holdes på
Kralls hovedkvarter.
Kan du stråle dem ut?
Nei. Geologisk interferens blokkerer transportørsignalet.
Da må vi få dem ut på den gammeldagse måten.
Dere kan ikke dra dit.
Han dreper alle som drar dit.
Har du vært der? Har du sett den?
Hvorfor sa du ikke noe, jenta mi?
Fordi du ville bedt meg føre dere dit.
Er vennene deres der, vil de dø... akkurat som familien min.
Og jeg drar ikke tilbake til det dødsstedet.
Men slapp du unna, kan du vise oss veien inn og ut.
Nei! Det var ikke dette vi avtalte, Montgomery Scotty.
Velger dere å gjøre dette, må dere klare dere selv.
Vent.
La henne gå. - Hun har også mistet noen, kaptein.
Det er vennene våre, jenta mi. Vi kan ikke dra fra dem.
Vi kan trenge din hjelp.
Bare vær modig.
Da vi var der,
pleide Krall å ta noen.
Det var skriking.
Jeg hører det ennå.
Vi så ikke vedkommende igjen og visste ikke hvem som var neste.
Faren min planla å flykte.
Men vi ble sett av den de kaller Manas.
Faren min kjempet mot ham så jeg slapp unna.
Han var modig,
og Manas drepte ham.
Du ønsker noe umulig.
Kanskje ikke.
Bestemora mi sa: "Du kan ikke knekke en stokk i en bunt."
Du er del av noe større nå, jenta mi.
Ikke gi opp. For vi vil ikke gi opp deg.
Slik er det å være en del av et mannskap.
Er det det du tror på, James T.?
Jeg vet bare at vi har en større sjanse med deg.
Gravemaskinene avdekket en tunnel inn i krateret. Slik kom jeg meg ut.
Det blir også vår vei inn.
Ei gruppe stråles til den andre siden av tunnelen, følger den til Krall,
går inn i bygningen og får ut mannskapet.
Vi kan ikke låse på noen inne i krateret for å stråle dem ut.
Radiofyr kan få signalet ut av krateret.
Hvor mange kan Franklin transportere av gangen?
Maks 20 med litt modifikasjon, men jeg vet ikke hvor lenge det går.
Bones, Mr. Chekov, Jaylah, bli med meg på utegruppa.
Mr. Scott, endre transportøren og gjør alt du kan for å gjøre skipet operativt.
Mr. Chekovs tekniske kompetanse gjør ham mer verdifull om bord på Franklin.
Derfor er det logisk at jeg erstatter ham.
Hvordan er det logisk? Du har nettopp blitt frisk.
Løytnant Uhura er på anlegget, Jim.
Jeg kan holde øye med ham.
Forstått.
Men soldatene hans er overalt. Vi slipper ikke usette forbi.
Vi trenger en avledningsmanøver.
Jeg tror jeg har en idé.
Dette er Abronath.
De gamle brukte den som våpen.
Men da de ikke kunne kontrollere dens dødelige kraft,
delte de den i to og skjøt de to halvdelene ut i verdensrommet
i håp om at den ville gå tapt for alltid.
Men jeg er takknemlig.
Jeg har lett etter den i uminnelige tider,
og så går dere hen
og finner den for meg.
Skjebnens poesi.
Jeg ble født inn i
en helt annen verden enn du, løytnant.
Vi kjente til smerte og frykt.
Kampen gjorde oss sterke.
Ikke fred. Ikke enhet.
Dette er myter Føderasjonen vil dere skal tro på.
Sterke ord.
Kanskje tror du dem også, men det foregår noe annet med deg.
Noe under overflaten.
Vent.
Hva gjør du med henne?
Du har alt det du ville ha! Slipp henne fri!
Syl!
Nei, vær så snill!
Slipp henne fri!
Manas, tida er inne.
Føderasjonen har presset tilbake grenselandet i århundrer.
Men ikke nå lenger.
Her begynner det, løytnant.
Her slår grenselandet tilbake.
Denne veien.
Hvor er hun?
Jeg må innrømme at det er noe til avledningsmanøver.
Vennene deres er der borte.
Kom igjen.
La meg ta meg av dem.
Du har ført oss så langt.
Fullfør oppdraget, Krall.
Gå!
Orlogskaptein.
De tok Uhura.
Få gjenværende mannskap i sikkerhet.
Kom igjen! Raska på!
Hold dere i sirkelen.
Jeg har dem!
Mr. Chekov, forsterk signalet. Vi transporterer 20 av gangen.
Får håpe det ikke blir rotete. Start opp!
Spock.
Hva gjør du her?
Jeg er åpenbart her for å redde deg.
Kom.
Hyggelig å se deg, småtten.
Du skal dø her,
akkurat som faren din.
Ti sekunder til transportøren er ladet på nytt.
- Vent på signalet mitt. - Doktor!
Pokker heller, vi drar ikke uten dem!
Gå. Raska på!
Kom igjen!
Du er nestemann, kaptein. Slå på radiofyret.
Har du alle?
Alle bortsett fra deg og Jaylah.
Slå på radiofyret, så får vi tak i dere.
De vil etterlate deg her.
Kaptein, radiofyret ditt!
Der er det! - Slå den på.
Jaylah, nå!
Ok,
det gjør vi aldri igjen.
Enig, James T.
Går det bra?
Kaptein! Den greia han har...
Han skal ødelegge Yorktown.
Ta huset mitt...
og få det til å fly.
Scotty, kan du starte denne greia?
Starte, ja. Fly er noe annet.
De gamle fartøyene ble bygd i rommet og skulle ikke ta av i atmosfæren.
Få det til.
De kalles "stjerneskip" av en grunn. - Og det sier du nå?
Jeg ville ikke skuffe deg hvis du ikke kom tilbake.
Så omtenksomt, Mr. Scott. - Kaptein.
Han begynner.
Angrepet på Yorktown er kanskje bare begynnelsen. Med biovåpenet
kan han drepe alle på basen og angripe andre Føderasjonsplaneter med den.
Vi må bare få dette opp fra bakken.
Vi kan ikke bare bruke startkabel, sir!
Ok! Alle systemer er aktiverte.
Dilitiumkamre på 70 % og øker.
Primære støttemotorer er klare.
Mr. Sulu.
Du kan
fly denne greia, ikke sant?
Tuller du, sir?
Fantastisk.
Scotty, hvordan ser det ut?
Hun er så klar som det går an, sir. - Høres bra ut.
Bones, hvordan går det med mannskapet?
Hadde trengt en fungerende sykelugar, men ellers går det bra her.
Mr. Sulu,
vi trenger terminalfart for at stabilisatorene skal løfte oss.
Sikkert at fallet er langt nok?
Det finner vi ut.
Sett i gang, Mr. Sulu.
Ja vel, kaptein.
Mr. Chekov, kjør stabilisatorene for fullt når jeg sier fra. En kvart impuls.
En halv impuls, Mr. Chekov.
Ja vel.
Vi bør ta på belte. Kom igjen.
Rolig, Mr. Sulu. Ikke knekk skipet i to.
Når som helst, Mr. Sulu.
AVSTAND TIL SAMMENSTØT
Nå, Mr. Chekov!
Alarm om innkommende fartøy.
Vil ikke identifisere seg.
Få se.
Rød alarm!
Se hvor langt de har kommet.
Gå straks til andre sikkerhetssoner.
Jeg får inn nødsignaler på alle frekvenser fra Yorktown.
Krall har alt startet angrepet.
Hva slags våpen har vi, Mr. Scott?
Vi har pulsfasekanoner og romtorpedoer.
Flott. Gjør dem klare.
Det har ingenting å si. Biene kan ikke slås.
Kanskje lokkes vekk. Hvordan gi Yorktown tid til å få folk i sikkerhet?
Vi er helt utdaterte i forhold til dem. Vi henger knapt sammen.
Kaptein, bienes flyvemønster bestemmes av individuelle avgjørelser.
Kralls svermformasjoner må være basert på cyberpatisk koordinering.
Hvis vi... - Spock! Hopp til slutten.
Kan vi desorientere svermen, kan vi gi den inn!
Nettopp.
Scotty, kan du stråle meg til et svermskip?
Har du blitt helt gal?
Ja eller nei? - Nei!
Ja!
Kanskje.
Jeg kjenner litt til skipenes indre, så jeg bør heller gjøre det.
Spock, du er ennå skadet.
Hun har rett.
Jeg anerkjenner og respekterer bekymringene deres.
Kanskje bør jeg ledsages av noen som kjenner både skipet og skaden min.
Han vil elske dette.
Du vil jeg skal gjøre hva?
Bli med, doktor. - Vent litt.
Utakknemlige grønnbloding. Dette var din idé!
Det er en god idé, Bones.
Ring en rørlegger neste gang du har et rørstykke i magen.
Bare pass på å ødelegge tingene.
Blir det farlig, stråler jeg dere rett tilbake.
Start opp.
Det vil gå kjempebra!
Pokker ta, Jim, jeg er lege, ikke...
Vi krasjet forrige gang jeg fløy ei slik greie.
Så ikke skyld på meg om vi...
treffer noe.
Spock til Franklin.
Spock, vi hører deg.
Skipene har en cyberpatisk forbindelse som koordinerer handlingene deres.
Kobler den til nå.
Det var det det signalet var.
De blokkerte oss ikke, de snakket sammen.
Hvordan får vi dem til å slutte å snakke?
Hva med elektromagnetisk fokusering? Ødelegge nettverket med transportører.
Fokuset kan være for spesifikt.
Et forstyrrende signal i svermen kan ødelegge koordineringen.
Det må skje på en uventet frekvens.
Vi kan skape en kjedereaksjon som ødelegger hele svermen.
Et slikt lukket nettverk kan være utsatt for høye frekvenser.
VHF.
Radio. Vi kan sende noe fra skipet for å drukne forbindelsen deres.
Noe høyt og forstyrrende.
Høyt og forstyrrende?
Jeg har akkurat det vi trenger!
Ikke ødelegg musikken min.
Ødelegge? Du får en oppgradering.
60 sekunder til svermskipene bryter gjennom!
Jeg må bare rekonfigurere VHF-effekten til et multifasesøk.
Få gjøre det.
La henne gjøre det.
Gjør det du.
Der, ser du? Enkelt.
Greit. Kaptein, vi er klare til å sende.
Signalet kommer ikke langt. Vi må nærmere.
Hvor nært? - Veldig.
Avskjæringskurs, Mr. Sulu.
Få oss midt i den greia. - Ja, sir.
Gamle venn.
Svermskipene skifter retning. De danner en angrepsbølge, sir.
De vet om oss. Stabil kurs, Mr. Sulu. Forbered dere, alle sammen.
Spock, vær klar til å falle ut av formasjonen. Er du klar, Scotty?
Ja, sir! - Klar til å sende på 57,7 megahertz.
Har du valgt, jenta mi? - Jeg ordner rytmer og roping.
La oss lage bråk.
Godt valg.
Fortere. Vi risikerer å bli tatt av baneendringene deres.
For en masekopp.
Unnvik, doktor! - Jeg ser det!
Er det klassisk musikk?
Ja, det er visst det.
Løytnant Uhura, pass på at Yorktown har frekvensen de må bruke.
Sir, nå har vi den forstyrrende frekvensen.
Send.
Går det bra med dere, Spock?
Ja, men ennå er tre skip på vei inn i Yorktown.
Må være Krall. Følg ham. Hindre ham i å bruke våpenet.
Huset mitt blir ødelagt!
Polariseringen fra skrogplatene er tapt! Jeg kan bruke kraft fra dilitiumkamrene.
Jeg trenger deg og deg, Jaylah. Kom igjen!
Ikke mist dem, doktor.
Du kan gjerne bytte plass med meg.
Kaptein, det er umulig å avskjære alle de tre skipene.
Gi meg en tegning over Yorktown!
Der! Yorktowns hovedkvarter!
Mr. Chekov, gjør en bioskanning av Central Plaza.
De evakuerer sivile.
Dere nærmer dere et torg. Pass på at Krall drar dit.
Hvorfor det? - Bare gjør det!
Sulu, få oss opp dit.
Hold dere fast!
Flotte greier, Bones. - Takk, Jim.
Nå må jeg bare finne ut hvordan jeg lander.
Kaptein, det er tre skrogbrudd etter sammenstøtet.
Dekk tre, lastedokken og maskinrommet.
Sulu, Chekov, sjekk lastedokken og dekk tre.
Det må bekreftes at våpenet er uskadeliggjort og Krall er død!
Kaptein!
Det er Krall.
Vi så ham gjøre dette.
Det er en slags energioverføring. Den endrer ham fysisk.
Han må fortsatt være om bord. Vi ville ha sett ham dra.
Sulu, kontakt Yorktowns vakttjeneste og steng skipet.
Kom igjen.
Press tilbake grenselandet.
Sannelig på tide.
Er du klar? - Ja.
Greit, baby, kom igjen. Sannelig på tide.
Press tilbake grenselandet.
Kaptein!
Sannelig på tide. - Press tilbake grenselandet.
Press tilbake grenselandet.
Sannelig på tide. - Press tilbake grenselandet.
Press tilbake grenselandet.
...grenselandet.
Det er ham.
Scotty, gå inn i Franklins database.
Finn ut det du kan om Balthazar Edison.
Kapteinen på Franklin? Han har vært død lenge.
Jeg vet ikke hvordan, men Edison er Krall.
Hva har du funnet?
Mappa hans går tilbake til før Føderasjonen fantes.
Han var major i Den forente jords kommando. Kamper utenfor jorda.
Han var soldat. - Og en ganske god en.
Militærtjenesten hans tok slutt da MACO ble oppløst.
Hva skjedde? - Føderasjonen, sir. Stjerneflåten.
Vi er ikke militære. De gjorde ham til kaptein og ga ham Franklin.
Vis loggene hans.
Kapteinens logg... - Siste innlegg.
Kapteinens logg... Jeg husker ikke stjernedatoen.
Ingen nødanrop besvart.
Av mannskapet...
er bare tre igjen.
Jeg tillater det ikke!
Den innfødte rasen forlot denne planeten for lenge siden.
De etterlot seg avansert gruveutstyr
og arbeidsdroner.
De har en slags teknologi
som forlenger livet.
Jeg vil gjøre det som må til for meg og mannskapet mitt.
Føderasjonen bryr seg ikke om oss.
Dere ser meg antakelig aldri igjen. Men gjør dere det,
vær klare.
Hvorfor har han ikke brukt våpenet sitt ennå?
Han vil finne et sted der han gjør maksimal skade.
Han trenger et fordelingssystem.
De må sirkulere luften her. - Ja, sir.
Det er en atmosfæreregulator i kjernen.
Løytnant, kontakt Yorktown. De må stanse den til vi finner Krall.
Hvordan kommer vi inn i kjernen?
Det er et vedlikeholdstårn i stasjonens tyngdesenter. Det er eneste måte.
Scotty, kom deg dit. Få det stanset!
Bli med meg, jenta mi.
Det er umulig å stanse denne greia.
Tja,
det får vi se på.
Mr. Scott, hvorfor er den greia på ennå?
Vi jobber med det, men det er et stort sikkerhetsopplegg rundt det
som holder alle i live. - Finn på noe.
Forsiktig. Gravitasjonen blir rarere jo nærmere kjernen du kommer.
Vi bør skanne driftstegningene etter ei bakdør.
Du må se for meg, jenta mi.
Stans!
Hva skjedde med deg der ute,
Edison?
Jeg må si, Kirk,
at jeg har savnet å være meg selv.
Vi mistet identiteten vår,
men fant en mening!
En måte å føre galaksen
tilbake til kampen som gjorde menneskeheten sterk.
Jeg tror du undervurderer menneskeheten.
Jeg kjempet for menneskeheten!
Mistet millioner i xindi-og romulanerkrigene.
Og hvorfor?
Så Føderasjonen kunne plassere meg i en kapteinstol
og slutte fred med fienden.
Vi forandrer oss. Det må vi.
Eller kjempe den samme kampen resten av livet.
Du tapte!
Du kommer deg aldri tilbake.
Gi opp.
Som deg?
Jeg leste skipsloggen din,
kaptein James T. Kirk.
Jeg vet iallfall hva jeg er.
Jeg er soldat.
Du vant krigen, Edison.
Du ga oss fred.
Fred
var ikke det jeg ble født inn i.
Scotty.
Gravitasjonsdragsuget fører ham tilbake til senteret..
Nei!
Hva er det? - Våpenet er i kammeret.
Kaptein, vi må stanse prosessoren nå, ellers dør alle på Yorktown!
Du kan ikke stanse det.
Du vil dø.
Bedre å dø mens man redder liv,
enn å leve med å ta dem.
Det ble jeg født inn i.
Kaptein, vi kan få våpenet ut i rommet gjennom ei forseglet luke.
Vi kan overstyre låsene herfra, men du må aktivere luka.
Jeg trykker bare på en knapp. - Ingen knapp.
Det er en sølvspake under et hvitt panel.
Fant den! - Og det er fire slike.
Gå ut av kammeret så snart luka er klar.
Hvis du er der inne når lufta slippes ut, ender du i verdensrommet.
Hva om luka ikke er åpen?
Da blir du sugd inn i ei stor vifte.
Med våpenet, og vi dør.
Pokker, Jim, du kommer deg ikke tidsnok ut!
Utløpet!
Kom deg vekk, James T.!
Scotty, det siste kontrollpanelet sitter fast!
Scotty!
Fort, vi slipper opp for tid! Han rekker det ikke.
Nei!
Manuell overstyring aktivert.
Jo-ho!
Hva skulle jeg ha gjort uten deg, Spock?
BALTHAZAR EDISON SAKEN AVSLUTTET
I flere tiår sa Føderasjonen at han var en helt.
Tida vil vel dømme oss alle.
Han mistet bare seg selv.
Du reddet hele basen, Kirk.
Millioner av sjeler. Takk.
Det var ikke bare meg. Det er det aldri.
Selvsagt får du stillingen som viseadmiral.
Ingen fortjener den mer.
Viseadmiraler flyr ikke, gjør de vel?
Nei.
Ikke vondt ment, frue, men...
hva er moroa med det?
TILHØRER AMBASSADØR SPOCK
Prøvde du ikke engang å redusere tida vår her?
Hvorfor? Bones, vi kan veien gjennom stjernetåken nå.
Tenk deg hva vi finner!
Romdespoter som vil drepe oss? Dødelige romvirus og -bakterier?
Uforståelige kosmiske avvik som utsletter oss på et øyeblikk!
Det blir så morsomt.
Hvor skal vi? Jeg trodde vi skulle ta en drink.
Jeg vet du ba meg holde det hemmelig, men...
Gratulerer med dagen!
Så du er omtenksom?
Vær så god, kompis. - Takk, Scotty.
Alle sammen,
skål for kaptein James T. Kirk.
Kaptein Kirk! - Takk, alle sammen.
For Enterprise.
Og
for venner som ikke er her.
Skål for det. - Skål.
La festen begynne. Hvem skal spandere?
Tre romulanerøl, takk.
Jeg trodde du måtte fullføre oppdragsrapporten.
Det må jeg.
Men jeg tenkte det ville være hyggeligere å være sosial med deg.
Din gammeldagse romantiker.
Visste du at skotsk whisky ble oppfunnet av ei gammel dame i Russland?
Har du drukket alt dette selv? Jeg er imponert.
Noen sa jeg ville bli rundere i kantene.
Kantene mine er ennå skarpe.
Kanskje dette vil hjelpe.
Kapteinen trakk i noen tråder.
Du er tatt opp på Stjerneflåteakademiet... om du vil.
De har mange regler. Ikke følg alle.
Må jeg bruke den uniformen?
Redd for det.
Hei, Keenser.
Kevin. Bruker ennå ikke bukse, ser jeg.
Jeg hørte om ambassadør Spock.
Var det det du ville snakke om i turboheisen?
Mer eller mindre.
Ditt møte med kommandør Paris gikk vel bra?
Mer eller mindre.
Så dere vil virkelig tilbake dit?
Verdensrommet... det siste grenseland.
Dette er reisene til stjerneskipet
Enterprise. Dets vedvarende oppdrag:
å utforske nye verdener.
Å finne nytt liv
og nye sivilisasjoner.
Å modig ferdes der ingen tidligere har reist.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
TIL MINNE OM LEONARD NIMOY
TIL ANTON